Сестрата на Уицилиуитъл

Превод от испански: Никола Инджов, 1998

chitanka.info

Още не бе умрял Уицилиуитъл.

И изпратиха посланици да го питат.

Каква вест носят? До него ли са слугите му?

Едни си отидоха, други останаха.

И тогава извика една женица:

— Защо не умрем и ние?

Защо с нас не идвате насам?

Да го чуят принцовете!

Защо не умрем и ние?

Да искаме вар и пера![1]

Принцовете я чуха и казаха:

— Попитайте Уицилиуитъл.

Също ли иска вар и пера?

Приготвиха вече жаравата от огнени пръчки.

Приготвиха я за жертвоприношение.

Намазаха женицата с вар.

Тогава се обади женицата,

преди да я хвърлят на кладата:

— Колуакацин, вече отивам

там, където е бог,

където моите коси и моите нокти

ще се превърнат в мъже.

Така викаше и Уицилиуитъл.

След като умряха, измиха кръвта им.

[1] Вар и пера — символ на жертвоприношението. На принасяния в жертва се слагали пера по главата и крайниците, а тялото му се намазвало с вар. Варта и перата олицетворяват слънцето и светлината му. (Б.пр.) ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.